Všiml jsem si na internetu této skupiny a rád bych přispěl svou zkušeností. Musím přiznat, že mě nikdy vedení nepopotahovalo za formu či obsah hodin, nicméně co do pracovních podmínek to bývalo katastrofální. Učitel technických předmětů, 35 let
Zdroj: Nechte nás sakra učit dobře, 12. 11. 2018
Sehnal jsem místo učitele na jedné soukromé umělecké průmyslovce. Studenti byli talentovaní, kolektiv učitelů fungoval, o to víc mě mrzelo, jak nedůstojně přistupuje k pedagogům vedení školy. Školu řídil majitel, který se na pracovišti moc často nevyskytoval, přičemž veškeré technické záležitosti musely jít přes něj. Ředitel školy v podstatě neměl žádné pravomoci, pouze razítkoval dokumenty. Škola proto fungovala, jak fungovala.
Od učitele se v podstatě očekávalo jen to, že přijde, odučí a jde domů. Chceš si vytisknout zadání písemných prací? Prosím. Ale dones si do tiskárny vlastní papír. Chceš vzít žáky na exkurzi? Proč ne, ale zaplať si jízdné, nějaké cestovní příkazy tady nevedeme. Přece kdo se chce místo učení flákat na exkurzích, ať si je také zaplatí, ne? Chybí ti pomůcky do výuky? Kup si je!
Podobně to bohužel platilo i ve finančním ohodnocení. Učitelé dostávali DPP nebo DPČ s tím, že v létě byli propouštěni na úřad práce a v září zase přijímáni . Absence smluv umožňovala s učiteli nejen manipulovat a udržovat v nich nejistotu, ale i platit je výrazně méně, než je v oboru standardem. Majitel se rozhodl platit učitele pouze za odučené hodiny, u oprav písemných prací a příprav se předpokládalo, že je zaměstnanec udělá zdarma ve svém volném čase. V praxi to vypadalo tak, že zatímco učitel na státní škole dostal podle tabulek přes 20 000 hrubého, u nás to dělalo okolo 13 000 a zaměstnanci tak byli nuceni hledat si přivýdělek formou brigád.
Jakmile jsem po marném hledání po sedmi letech náhodou narazil během druhého pololetí na nové uvolněné pracovní místo, školu jsem opustil. Protože na jiné škole hledali učitele na nástup ihned, využil jsem zákonných podmínek plynoucích z DPČ a odešel bez výpovědní lhůty. Majitel školy tak na neplnohodnotných úvazcích ve svém důsledku tratí, protože učitelé nemají motivaci svou práci dělat kvalitně ani dlouhodobě a odcházejí hned, jakmile mají příležitost. To vše se pochopitelně projeví na kvalitě výuky.
Sečteno a podtrženo – jak můžeme sakra učit dobře, když k tomu nemáme potřebné zázemí?
Příběh čtvrtý: Učitel na dohodu
Přihlásit se k odběru:
Příspěvky (Atom)
Témata článků
- bibliografie (1)
- celoživotní vzdělávání (73)
- dětská literatura (22)
- DOKUMENTY (192)
- ESF (1)
- glosy (35)
- informační technologie (186)
- inovativní vzdělávání (148)
- názory (18)
- NÚV (1)
- odborná literatura (636)
- pedagogické asociace (93)
- pozvánky (2)
- PR článek (1)
- profese učitele (379)
- projekty (21)
- seriál Školství v koronakrizi (23)
- STRATEGIE 2020 (9)
- školský management (153)
- školství v regionech (87)
- školství v zahraničí (65)
- výchova (208)
- výtvarné umění (2)
- vyučování (319)
- výzkum a hodnocení (511)
- vzdělávací politika (712)
- zajímavé tipy (652)
- zaujalo nás (823)
Archiv
- ► 2023 (337)
- ► 2022 (350)
- ► 2021 (314)
- ► 2020 (319)
- ► 2019 (311)
- ▼ 2018 (302)
- ► 2017 (313)
- ► 2016 (322)
- ► 2015 (303)
- ► 2014 (306)
- ► 2013 (310)
- ► 2012 (266)
- ► 2011 (255)
- ► 2010 (254)
Česká škola
Šéfredaktorka
Akce
Výtvarné umění
![Licence Creative Commons](http://i.creativecommons.org/l/by-nc-nd/3.0/88x31.png)
Obsah podléhá licenci Creative Commons Uveďte autora-Neužívejte dílo komerčně-Nezasahujte do díla 3.0 Česká republika, pokud není uvedeno jinak nebo nejde-li o tiskové zprávy.