Na to se zeptali reprezentanti vedení projektu Cesta ke kvalitě Stanislav Michek a Jan Mareš na únorovém workshopu v Praze zástupců základních i středních škol, které již vyzkoušely některé nástroje nabízené na internetových stránkách projektu.
Zástupce hlavního manažera projektu Stanislav Michek v úvodu připomněl účastníkům mapu evaluačních nástrojů a přehled EN, kde jsou evaluační nástroje utříděny podle oblastí a typů školy, aby si školy mohly vybrat podle svých potřeb. K dispozici jsou elektronicky (a některé už i v tištěné podobě) manuály EN, které přinášejí podrobný návod pro uživatele.
Spolu s 6. číslem bulletinu Na cestě ke kvalitě bude na školy v dubnu rozesíláno i DVD se všemi materiály vytvořenými v projektu a nabízenými k využití zdarma všem školám. Portál EN bude i po skončení projektu fungovat pod portálem RVP. V současné době se řeší udržitelnost projektu pro dalších 5 let.
Pomoc, přínos, spokojenost
Účastníci, mezi kterými byli ředitelé, zástupci ředitelů, učitelé a kupodivu i několik psychologů, seznámili ostatní se svými dosavadními zkušenostmi: které evaluační nástroje již vyzkoušeli, jak se jim s nimi pracovalo, jaké mají výhody i případné problémy. Jeden z ředitelů věnoval autoevaluaci dokonce svou bakalářskou práci. Některé školy zadané evaluační nástroje pilotně ověřovaly. Většina škol využila např. ankety pro rodiče, učitele i žáky, hospitační záznamy, dotazníky zjišťující klima učitelského sboru, školy i tříd, interakci učitele a žáků, společenství 1. stupně, ale i připravenost školy k inkluzivnímu vzdělávání, předcházení problémům v chování žáků, strategii učení se cizím jazykům, zpětnou vazbu od absolventů nebo internetovou prezentaci školy, ověřovaly i složitější nástroje, jako je rámec pro vlastní hodnocení školy. O svých zkušenostech mluvili diskutující se zájmem a jejich hodnocení bylo většinou kladné.
Připomínky byly nejčastěji technického rázu, někdy i k časové náročnosti, délce dotazníků a množství údajů. Učitelé prý mají malou trpělivost něco vyplňovat, v poslední době je dotazníků z různých míst zadáváno příliš mnoho. Velmi důležitý je postoj ředitele k autoevaluaci a výběr správného momentu pro zadání určitého evaluačního nástroje. Někde se autoevaluací zabývá ředitel nebo pověřený jednotlivec, jinde jde o týmovou práci, což je pokládáno za přínos. Rodiče se pro spolupráci většinou získávají těžko a jejich postoje se v kontextu doby mění (například k inkluzi). Dobrou zkušeností je vybrat si uvážlivě podle své potřeby jen rozumný počet evaluačních nástrojů a vždy seznámit respondenty s výstupy. Výsledky by neměly dobrého ředitele překvapit. Jsou přesvědčivým podkladem pro debatu učitelského sboru, jaká opatření zvolit a zařadit do plánu rozvoje školy.
Informace dovnitř a ven
Debatovalo se i o nové situaci v souvislosti s konkurzy na ředitele – zda není vlastní hodnocení školy výbušný materiál. Sebekritičnost se prý nevyplácí. Jan Mareš zdůraznil, že výstupy autoevaluace jsou určeny dovnitř školy a navenek lze informace filtrovat. Do veřejné výroční zprávy není nutno dávat všechna zjištění. Je dobré sbírat a uchovávat argumenty dokumentující snahu o zlepšování školy, nezakládat autoevaluaci jen na použití jednoho evaluačního nástroje. V případných soudních sporech školy často prohrávají právě při nedostatku argumentačního materiálu. Výsledky autoevaluace mohou školu chránit. Evidence dat také leccos prozradí – například když je 20 dětí z jedné třídy postupně posláno na vyšetření do PPP, asi nebude příčina problémů v dětech. Zrušení povinnosti zpracovávat zprávu o vlastním hodnocení sice někteří ředitelé přivítali, ale přítomní na semináři pokládají za potřebné mít zpracované podklady z vnitřního hodnocení pro sebe i pro sbor, společně pak vybírají, co zahrnou do výroční zprávy.
Zástupci vedení projektu získali od uživatelů ze škol celou řadu cenných postřehů a námětů k přemýšlení. Naopak zájem účastníků vzbudily v závěru EN Příprava na změnu, Rámec profesních kvalit učitele, Portfolio učitele nebo Dobrá škola. Při jejich správném použití mají lidé pocit, že se opravdu účastnili rozhodování o dalším rozvoji školy i svém vlastním.
Jana Hrubá: Jak se školám osvědčily evaluační nástroje?
Přihlásit se k odběru:
Komentáře k příspěvku (Atom)
Témata článků
- bibliografie (1)
- celoživotní vzdělávání (73)
- dětská literatura (22)
- DOKUMENTY (192)
- ESF (1)
- glosy (35)
- informační technologie (186)
- inovativní vzdělávání (148)
- názory (18)
- NÚV (1)
- odborná literatura (636)
- pedagogické asociace (94)
- pozvánky (2)
- PR článek (1)
- profese učitele (379)
- projekty (21)
- seriál Školství v koronakrizi (23)
- STRATEGIE 2020 (9)
- školský management (153)
- školství v regionech (87)
- školství v zahraničí (65)
- výchova (208)
- výtvarné umění (2)
- vyučování (319)
- výzkum a hodnocení (512)
- vzdělávací politika (713)
- zajímavé tipy (652)
- zaujalo nás (823)
Archiv
- ► 2023 (337)
- ► 2022 (350)
- ► 2021 (314)
- ► 2020 (319)
- ► 2019 (311)
- ► 2018 (302)
- ► 2017 (313)
- ► 2016 (322)
- ► 2015 (303)
- ► 2014 (306)
- ► 2013 (310)
- ▼ 2012 (266)
- ► 2011 (255)
- ► 2010 (254)
Česká škola
Šéfredaktorka
Akce
Výtvarné umění
![Licence Creative Commons](http://i.creativecommons.org/l/by-nc-nd/3.0/88x31.png)
Obsah podléhá licenci Creative Commons Uveďte autora-Neužívejte dílo komerčně-Nezasahujte do díla 3.0 Česká republika, pokud není uvedeno jinak nebo nejde-li o tiskové zprávy.
1 komentářů:
Ředitel, který právě zpracoval bakalářskou práci? To z něj bude Mgr. + Bc., nebo maturant + Bc.?
Okomentovat